Översatt av TFTT - Fantazy www.SweSUB.nu
Håll er undan!
Lyssna på mig, Charles. Ta den här.
Det var din morfars, den store jägarens.
Var stark.
Månen! Odjuret!
John, snälla. Hon är bara en flicka!
Hjälp mig!
Stanna där, Charles.
Helvete.
Nej. Den är på taket.
Herregud!
Värdshusvärd, mer av din brygd.
Och sen ut från den svarta skogen, kom odjuret...
...springande som om den kom direkt från helvetet...
...och fattade tag i min hästs bakparti...
...och slet av hennes ben med ett enda svep.
Vad fan skulle jag göra med en tvåbent häst, kanske ni undrar?
- Det ska jag berätta. - Skitstöveln satte hjul på den!
Tackar, Fang.
- ln. Fort. Skynda på! - Din jävla idiot.
Ett odjur. Det mest fasansfulla odjur.
Det har skett en slakt. Ett odjur från helvetets djup.
Isåfall, kom in. Ni har kommit till rätt ställe.
Vi flydde från vår by, Dravicu. Den har ödelagts.
- En varulv av ofattbar ondska. - Omöjligt. Det var fullmåne igår natt.
Ja. Och jag har såren som bevisar det.
Ja. Detta är ingen vanlig varulv. Det är nåt jag aldrig sett tidigare.
Titta.
Den har sin egen affisch.
- Vad hette byn nu igen? - Dravicu.
Dravicu.
- Okej? - Ja.
Var det illa?
Ja.
- Du har legat i. - Ja.
- Det är till Doc. - Doc är en god man.
Ja.
- Du borde sova lite, mor. - Okej.
Ett odjur som jagar när det inte är fullmåne? Såna existerar inte.
- Det finns myter. Jag har hört dem. - Nicholas, de är förvirrade eller dumma.
- Eller båda delarna. - En utmaning om det är sant dock.
Ja, jag antar det.
Han har sagt hemska saker om oss igen, Leila.
Du har iallafall tänder.
Daniel?
- Du borde inte vara här. - Jag vet. Ville se att du var okej.
- Jag mår bra. Och du? Din mor? - Vi överlevde.
Tur för dig att min far sover sent efter dessa fullmånar.
- Du borde gå innan... - För sent.
Jag möter dig vid ruinerna.
Daniel?
Försiktigt.
Det kan finnas monster härinne.
- Du är det enda monster jag ser. Jasså? Utom i din fantasi.
- Jag såg att du börjat skriva på nåt. - Ja, alla hemskheter inspirerar mig.
- Det handlar om en varulv. - Mary Shelley har ingen chans mot dig.
Du är ganska smart, det vet du va?
- Och allt gott det gör mig. - Det kommer det göra. På universitetet.
Om jag kommer in.
- Varför skulle du inte det? - Varför skulle jag? En pank idiot.
För att du är smart. Och envis som en mula.
- Skynda dig, annars blir du sen. - Sannerligen.
- Jag försöker komma in till stan sen. - Ta med några sidor.
Jag tror de var hästtjuvarna som var efterlysta i La Ville.
Inte nu längre.
Vad exakt var myten du hörde, Hyde?
Att den i tre hela nätter, äter när fullmånen går upp och ner...
...och känner månens dragningskraft som inget annat odjur.
- Vill du ha denna? - Nej, nej. Jag tror du klarar detta.
Säker?
Jag hatar wurdaleks.
Bra gjort, Charles.
Ta dem till bårhuset.
- Du är sen. - Förlåt.
Jag är klar med min analys av offren...
...och det är för många likheter för att förneka att det rör sig om ett odjur.
En liten tröst iallafall.
Låt oss börja, det har varit en jävla natt.
Skjuten av mina egna jävla jägare.
Säg mig, ser jag ut som en blodig varulv?
Vanligt misstag häromkring.
Försiktigt, pojk!
Bra jobbat, Doktorn.
Jag är ingen doktor än. Men tack.
- Fint arbete. - Tackar.
Då fortsätter vi.
Stig på.
Han arbetade på fälten imorse med trösverket när det kom bort från honom.
Ja. Precis som hon sa.
Det skar mig i armen. Det var så det gick till.
- Vad är det? - Det var inte odjuret! Det var tröskan!
Det var det! Det var bara en tidsfråga.
Finns det inget du kan göra?
Jo, det finns en sak vi kan göra.
Vi ger henne en minut innan vi bränner honom.
Och nu?
- Ytterligare ett bymöte. - För all nytta det nu gör.
Dock bör en av oss gå.
Kolla du vad konstapeln har att säga? Men skynda dig tillbaka.
Vi har nåt viktigt att diskutera.
Vi hörde att jägaren fångat varulven!
- Lögnare! - Jag tror det när jag ser det!
Inga zigenare.
Stick.
Ur vägen!
Jag har er varulv här!
Er by behöver inte längre frukta, för jag, den store jägaren Jaeger...
...har dräpt det ondskefulla odjur som kom från helvetets avgrund!
Hitta oss ett ställe för natten?
Jag ska se vad jag kan göra.
Så, vem har min belöning?
- Hur vet vi att det är rätt odjur? - För att jag stred mot det...
...och slet det från en ung mös lik.
Vilket slöseri!
Så...
...ge mig en drink, pojk, medans konstapeln samlar in mina pengar.
Jag arbetar inte här.
Tilltaget börjar bli lite gammalt, eller hur, Jaeger?
Bort från pojken.
Jag fixar varulven åt er om ni vill.
Det kommer kosta mer än ni erbjuder.
Detta är belöningen. Inget förskott, inga bonusar, inga extra privilegier.
Så kan det vara, men vill ni ha odjuret behöver ni dubbla erbjudandet.
Jag har blivit lite övermodig.
Den här mannen har dödat över ett dussin odjur.
Jag skulle satsa mitt liv på honom, om jag vore er.
Som jag sa...
Okej. Men så ni vet så är det inget vanligt odjur ni har att göra med.
Men det visste ni redan.
Beklagar era förluster.
Okej. Vänta, vänta!
Du fixar varelsen, du krossar det och vi dubblar din belöning.
Du har en deal.
Kan jag få en jävla öl!
- Var detta det bästa du kunde hitta? - Det har sin speciella charm.
Ursäkta, sir? Jag vill bara tacka för tidigare.
- Ja. - Jag erbjuder mina tjänster...
Det finns en i varje stad. Nej tack, vi har all hjälp vi behöver.
Jag uppskattar erbjudandet iallafall.
- Låt mig gissa, en ny vågad plan? - Det finns en ny grupp jägare i stan.
Daniel, det är ett helvete härinne.
- Det måste få ett slut. - Självklart.
Men mer viktigt, vi måste få dig härifrån, in till staden...
...där vi kanske kan hitta ett botemedel mot denna galenskap.
- Det är inte möjligt just nu. - Såklart det är möjligt.
Du har erbjudits en plats på medicinskolan.
Det är goda nyheter.
Det var inte riktigt den reaktion jag väntade mig.
Du har varit min mentor, men jag kan inte lämna vår by nu...
...inte så länge odjuret plågar oss.
- Vad säger du? - Jag ska gå med i jakten, döda odjuret.
Daniel, alla tuffa jägare kan jaga denna varelse...
...men du är för smart för att jaga varulvar!
För smart för att försvara min by?
Jag är ledsen... men detta är nåt jag måste göra.
Där stod jag, ansikte mot ansikte med odjuret...
...låst i en kamp på liv och död, tills vi rullade av klippan...
...the White Cliffs of Dover.
Sen kom odjuret emot mig, svingandes...
...och slet ut mitt högra öga! Mitt högra öga.
- Men tvekade jag? - Nej.
- Nej! Nej!
Jag drog båda revolvrarna och sköt odjuret in i glömskan!
Och det var värt att förlora ögat för att rädda byn.
Jag trodde du förlorade det över en ölkagge.
Var det inte en gaffel inblandad?
Lyssna på henne. Hon tror hon är Drottningen.
Som förresten har dubbat mig för min tapperhet.
Varför finns alltid vackra flickor där jag ej kan nå dem?
- Ta bort dina skitiga händer från mig! - Antar att din visit här är över.
Tack för det. Vi har våra egna odjur här.
- En sån vacker... - Du får se upp, chefen.
Hon är ingen man leker med.
Du är den hela byn har talat om.
- Kan så vara. - Så du är bra.
Det finns två sorter odjurs-jägare, döda eller levande.
Jag måste göra nåt rätt.
Jag erbjuder mina tjänster. Det är min by. Jag tar inte ett nej.
Gillar din stil. Svaret är fortfarande nej.
Känner du dig ensam?
Även en man med rent hjärta...
...som ber sina böner på natten...
...kan förvandlas till en varg när aconitum blommar...
...och höst-månen är klar.
Zigenare. Fyllon och horor!
Det är dem ni borde jaga!
- Innan demonen drar er till helvetet! - Inte om vi drar dit honom först.
Dig med.
Stinkande zigenare.
Det här är min by. Jag känner folket och kan marken.
Jag arbetar hos doktorn, jag har sett kropparna. Låt mig hjälpa er.
Det krävs mer än en smart bonde för att jaga ett odjur.
Jag väljer hjärna framför muskler alla dagar.
- Han får min röst. - Så du vill bli en odjurs-jägare?
Charles, Charles, Charles, du kan inte mena allvar.
Vad vet vi om denna varulv?
Odjuret är aktivt mellan månens uppgång och nedgång.
Likt andra varulvar, när den biter nån så för den sjukdomen vidare.
Därför avlivar offren som ej dött.
- Ni bränner kropparna? - Vi kremerar dem, ja.
- Så ni bränner dem. Bra. - Självklart. Vi är inte idioter.
- Annars förvandlas de till nåt annat. - Det kallas wurdalek.
Låter som du läst en bok, skolpojk.
X:et markerar var odjuret har attackerat tidigare.
Det verkar ej finnas nåt mönster.
Som blixten, slår aldrig ner på samma ställe två gånger.
Exakt. Den beter sig som en vild varelse, på ren...
- Instinkt. Ja, exakt. Instinkt.
Det är så vi fångar den. Drar fördel av det. Lurar odjuret till oss.
Daniel! Är det sant?
Du har gått med jägarna?
- Jag hjälper till, ja. - Varför?
- Du är ingen jägare. Du är... - Är vad?
Jag menade bara...
Daniel, det är farligt.
Tänk på mig, om inte dig själv.
Eva, det är ju dig jag tänker på.
Jag gör detta för dig. För oss alla.
- Tänk om du blir... - Jag klarar mig.
Gå tillbaka till ditt monster i boken.
Jag ska tillbaka till mitt.
- Det var ett rejält bett. - Klösmärkena är stora med.
Med tanke på dessa faktorer så gissar jag att varelsen är 213 cm.
Va?
Vi behöver större fällor. Tack.
Kom igen. Vi har ont om tid. Fullmånen är på väg.
Förlåt!
Okej. Håll den där.
Okej, släpp.
Har du tagit medicinen?
Ja, men den har inte fungerat.
Verkligen?
Låt oss testa detta.
Är vi klara?
Japp. Förutom en liten sak.
Ja. Daniel! Du får hämta lite mat.
Okej. Vad är ni sugna på?
Inget mod, ingen ära.
Kan du hjälpa mig?
- Den här är lite jävlig. - Ja, självklart.
Varulvs-säker?
Stoppar klor, huggtänder och kulor.
Knyt ihop är du snäll.
Hårdare.
Jag vet vad du tänker. Jag skulle vara ett bra lockmedel.
För man eller odjur.
Hej. Jag heter Stefan.
Men du kanske känner mig som odjurs-jägaren.
Varulvsfrånstötande: mistel, fårkötts-aska och råg.
Det börjar bli sent. Kan jag erbjuda skjuts hem?
Eva!
- Jag kan följa dig hem. - Det behövs inte. Du verkar upptagen.
Det var snällt av dig, Stefan.
Bra gjort, Daniel. Vet att det är ett svårt jobb.
Du kanske kan följa med oss nästa gång.
Okej.
Du vet att det inte finns nån nästa gång va?
Vi ska fånga en jävla varulv.
Och ni ska alla få lite öl-pengar.
Kom igen.
Du sa inte att du var byns rikemans-flicka.
Välbevakad också.
Eva, din framtid utanför den här byn.
Om du hittar den man som är värd dig.
Är inte säker på att min far skulle godkänna en sån man.
En man skulle inte bry sig om vad din far sa.
Inte om det handlade om din hand.
- Jag borde gå. Tack för skjutsen. - Ingen symbol som skydd mot odjuret?
Här kommer de. Låt dem sätta fällorna...
Och vi tar priset.
Kom nu. Håll er gömda.
Det kommer bli en de där nätterna, pojkar.
Jag kan känna det.
Lugn. Det är bara några hundar.
Är jag den enda som spelar här?
- Var är min drink, Vadoma? - Du får ditt.
Och du ska få ditt.
Ja, tackar, mina herrar. Tack så mycket.
Okej. Varför är alltid jag betet?
Kom och ta det.
"Men precis som odjuret lever inuti mannen på dagen...
...så lever mannen inuti odjuret på natten."
Far?
- Mer konjak! - Vadoma!
Hon tog en titt på dig och sprang iväg.
- Vart är Vadoma? - Jag vet inte.
Vadoma!
Dimma.
Härligt.
- Odjuret! - Okej, spring! Den är min!
Fan också!
Ur vägen!
Skjut!
Odjuret! Den är min!
- Fan, jag hatar tjuvskyttar! - Din tjurpenis.
- Hur vill du dö, tjuvskytt? - Jag jagade bara odjuret som ni!
Håll käften.
Vi har större problem.
- Du skämtar, en uggla? - En jävla fågel?
Idioterna lurades in i fällorna.
Detta odjuret tänker som en man.
Verkar som att jägarna blev de jagade.
Vadoma, när aconitumen blommar och månen är full...
...behöver jag en mogen liten bitch som du att dra på.
Eva!
Daniel!
Daniel! Daniel!
Daniel!
- Mor, vad har hänt? - Bordellen attackerades.
- Var kom dessa ifrån? - Från ruinerna.
Ta dem till bårhuset.
Daniel.
Vad vill du?
- Varför kom zigenaren till dig? - Jag vet inte.
Vissa påstår att de kan oheliga saker, häxeri och svartkonst.
Det här odjuret är säkerligen oheligt.
Låt oss se om de vet nåt om det.
Hallå? Nån?
Få ut mig!
Jävla as!
Vi vill träffa er ledare. Ferka.
Följ mig.
Det här odjuret smittades inte till varulv, inte smittad av ett bett...
...utan född som en. - Född till varulv?
- Menar du att en kvinna kan... - Tagen av ett odjur. Ja.
Det här odjuret är starkare och smartare.
Sjukdomen är en del av hans blod.
Och den blir starkare för varje fullmåne, tills en dag...
...då den kommer kunna förvandlas när den vill.
- Förvandlas när den vill? - Den måste dödas, innan det är försent.
- Försent för vad? - Vintersolståndet.
- Det är om två dagar, två nätter. - Den längsta natten på året.
Det är när månen är närmast Jorden.
Den kommer kalla på varelsen, även på dagen.
Odjuret kommer visa tecken på sina krafter innan månen ens går upp.
Och på en sån natt...
...kommer odjuret...
...bli ostoppbart.
Kanske även för dig.
Okej... Tack för din hjälp, Ferka.
Jag gjorde det inte för dig. Jag gjorde för honom.
För mig? Varför?
Bara en jägare känns till för att ha dödat ett odjur som detta.
En stor krigar-jägare. En legend.
Men legenden säger också att bara den vars hjärta är rent...
...kan göra det andra inte kan.
Döda odjuret.
Ni måste gå nu.
Gå.
Tror du på allt det där?
Om legenden?
- Att ett sånt monster kan existera? - Ja, monster existerar.
Överallt. Och jag har ingen förklaring för de saker jag sett.
Tyst! Tyst och lyssna på mig! Lyssna på mig!
Dessa jägare är värdelösa!
- Vi måste stå upp för oss själva! - Ja! Ja!
Det kommer inte finnas nån av oss kvar!
Tysta, tysta.
Snälla! Tysta!
Jag håller med er. Jägarna har misslyckats.
- Vi måste ta saken i egna händer. - Det var på tiden!
Det är zigenarna, det måste det vara!
Tysta, tysta!
Jag har en plan.
Daniel. Vad gör du?
- Titta i loggarna. - Varför?
Jag tror att attackerna följer ett mönster.
Vänta. Förlåt, men var de enda som dog i igår natt folk på bordellen?
Räcker inte det?
Charles!
Jag tror den väljer sina offer. Odjuret. Jag tittade i doktorns loggar...
...och förutom jägarna och de som bara var i vägen så är det skurkar.
Jag har sett de flesta kropparna. Det är allt från tjuvar och lögnare...
...till bordell-ägaren och kort-hajarna.
Så vi har en varulv som ser skillnad på en gudsfruktig man och en skurk?
- Och bryr sig om det? - Vi vet att den tänker.
Varför kan den inte ha ett motiv?
Så den ger sig på skurkar?
Odjuret är utan tvekan nån i byn.
Jag känner folket i byn.
Några av er misstänker era grannar. Några av era grannar misstänker er.
Jag har avfört alla som har alibi de senaste attackerna.
Åtta misstänkta återstår.
Dessa män och jag ska samla in de misstänkta...
...och låsa in dem i mina celler.
- När fullmånen går upp ikväll... - Jag är ingen varulv!
...kommer en av dem bli odjuret och vi skjuter den i bitar.
Daniel? Daniel!
Det är hon!
- Jag är inget odjur! - Stopp! Vad gör ni? Mor!
Din mor försvann under attacken på bordellen igår natt.
Daniel! Gå! Gå hem! Lås in dig! Snälla!
Gå hem, pojk.
Vad gör ni? Vad i helvete?
- Det visade sig att du inte hade alibi. - Jag är lagen i denna byn!
Inte inatt och inte nu längre!
Vänta! Vad gör ni?
- Född av en människa? - Dödligare än nåt vi tidigare sett.
Starkare, snabbare, smartare.
Och den verkar ha en lya.
De hittade fler kroppar vid ruinerna.
Charles? Jag är redo.
Jag vill att stannar kvar inatt.
Jag är ledsen, men detta är farligare än jag trodde.
Snälla, Daniel. Ta den här.
Gå hem och skydda dig själv.
Tror du att du kan göra det vi gör?
Var halva den man det krävs för att döda ett odjur?
Odjur som är så snabba, att du inte ens skulle fatta vad som hände...
...förrän du känner det varma blodet blöta ner dina kläder.
Du kanske hinner med en sista tanke, kanske tänka på Eva...
...och medans ditt liv bleknar bort från kroppen, tänka på henne med mig.
Och vem kan klandra henne?
Stefan, jag må sakna din form...
...men jag har iallafall lite substans.
Eva skulle aldrig förväxla de två.
Vi får väl se.
- Jävla as, vad fan gör ni? - Efter igår kanske du vill hjälpa oss.
Fanskap! Låt mig gå! Sen ska jag döda er! Hyssja inte mig!
Fortsätter du med den där attityden så kommer du förstöra det roliga för alla.
Så håll käften!
Tror ni att ni kan dumpa mig i en brunn och bli av med mig?
Era giriga jävlar! Vargen är min!
Jaeger, vi är inte klara med dig än.
Så vad i helvete håller ni på med?
Vet du hur man fångar en varulv, Jaeger?
På samma sätt som en fisk.
Eller en råtta.
Nej, nej, nej, vänta! Jag är inte ert stinkande bete!
Den där saken kommer sluka mig! Den kommer sluka mig.
Tvivlar på att den vargen kan tåla dig mer än vad jag gör.
Okej! Jag ber om ursäkt för att jag försökte tjuvskjuta!
Få loss mig!
Bra! Fortsätt.
Okej, detta är dealen.
Om varelsen kommer för nära, skjuter jag repet.
Det värsta som kan hända är att du får ett välbehövligt bad.
Här kommer den luriga delen. Du kan inte röra dig så mycket.
Sitt lugnt.
Åh, nej!
Nej! Vänta!
- Stopp! - Håll er undan!
- Stopp! - Nej, gör det inte!
Nej!
Stopp!
Idioter!
Han var epilektiker. Inte mer varulv än du eller jag.
- Hur skulle vi veta det? - Vi visste inte!
Släpp ut mig. Snälla! Jag kanske kan hjälpa honom.
Det är hon! Det måste vara hon! Stoppa henne!
Där är eran varulv.
Fan också!
Du, vargen! Jajamän!
Vart tog han vägen?
Nu har jag dig!
Dö!
- Vad fan var det där? - Den skulle ha dödat oss.
Jag fattar inte. Han lät oss leva.
Får en känsla av att den bara leker med oss.
Eller iallafall några av oss.
Charles, jag såg Daniel.
- Va? - Här. Inatt, på balkongen.
Tills han försvann.
Han försvann när månen gick upp, precis innan odjuret dök upp.
Allt dödande måste få ett stopp.
Far!
Det var inte vårt fel.
Jo, det var det.
Mor, är det sant?
- Daniel... - Säg att det inte är sant.
Säg att du inte visste.
Vad du än tänker, det är bara...
- Stopp! Stopp! Vart ska du? - Släpp mig!
Nej, nej, vi måste iväg nu. Det är inte säkert här för oss längre.
- Och vart ska vi ta vägen? - Vi måste åka nu!
Vart?
Jag älskar dig.
Jag vet.
Du kommer inte kunna jaga med den här saken.
Du skulle bli förvånad, doktorn.
Tack.
Du, doktorn...
...hur länge har du känt Daniel?
Sen han var barn.
Hurså?
Det var inget.
Så, är det pojken?
Ja, det verkar så.
Redo att avsluta det?
Nej, inte än.
Vad väntar du på?
Jag tar hand om det som behöver göras här.
Charles, jag är ledsen. Det har varit jag hela tiden.
Jag är ledsen med, pojk.
Gör vad du måste.
Nej!
- Sa ju att armen skulle sinka dig. - Vad har du gjort?
- Han hade stoppat oss, Daniel. - Stoppat oss? Stoppat oss...
- Du visste. - Såklart, jag tränade dig.
Tränade mig?
- Att göra vad? Döda folk? - Du föddes att döda.
Jag bara fokuserade dina färdigheter på lögnare, horor och tjuvar.
De var en plåga i byn iallafall.
Bara träning tills vi kommer till universitetet.
De pompösa idioterna, de kallade min forskning ''tvivelaktig''!
Du utnyttjade mig.
Nej. Jag hjälpte dig.
Men nu tror jag du är redo, Daniel...
...att göra ett avtryck i staden.
Du kan springa så långt du vill, Daniel, men du kan inte springa ifrån dig själv!
Shh. Det är bara jag.
- Vad gör du här? - Jag kom för dig.
Och helt ensam nu.
- Jag är inte ensam. - Vad, Daniel?
Vart är han nu, när du som mest behöver honom?
Daniel uppskattar mig, respekterar mig.
- Det har han sagt. - ''Det har han sagt.''
Ord betyder väldigt lite för en man med svärd.
Du har fel.
Ord är mäktigare än ett svärd.
Ändå kan jag med en stöt, tysta dig.
Sluta!
Din bitch.
- Låt henne vara! - Du måste skämta.
Har inte tid att leka med dig idag, bondpojk.
Lämna honom ifred!
Gå, nu.
Du har ingen aning om vad du bråkar med.
Bara gå. Snälla.
Saker som folk tar för mig, betalar de för.
I blod.
Är du okej?
Daniel!
Daniel, vad sker?
Daniel?
Om odjuret kommer nära dig, döda det...
...stick denna i hjärtat.
Lås dörren.
Daniel!
Kom till mig.
Daniel!
Kom igen.
Daniel!
Du är inte den enda som blir starkare under solståndet.
Det ser ut som att det gör ont. Gör det ont?
Jag hoppas det.
Du behöver gå härifrån, Stefan. Du vet inte...
Föreställningen ska ju precis starta!
Jag vill att alla ska se dig som det monster du är...
...och jag menar...alla.
- Jag vet att det inte är sant, Daniel. - Du förstår inte.
Det kommer inte bli som tidigare.
Bra. Det var längesedan jag hade en utmaning, försök att inte dö för fort.
Spring! Snälla! Spring!
- Spring annars dödar jag er alla. - Nej! Daniel!
Eva, förlåt.
Daniel!
Nej! Daniel!
Eva!
Ja, där är han.
Titta på honom. Han är så ful.
Döda honom.
Döda honom!
Stopp! Gör det inte!
Det är inte hans fel.
Han föddes så här. Hans far var infekterad av ett odjur.
Snälla! Ni känner honom. Det är Daniel!
Släpp mig.
Inte riktigt än.
Nej!
- Spring härifrån! Skjut honom! - Gör det inte!
- Nej! - Fan!
Älskar du inte det här? Får en att känna sig levande.
Om du ursäktar mig en minut...
Charles använder inte mig för att jaga monster för mitt utseende.
- Vad är du? - Någonting annorlunda.
- De där sakerna är vassa. - En wurdalek.
Är det allt du har, din hund?
Jag har jagat din sort i över 100 år.
Vem kunde ana att du skulle bli min bästa jakt hitills?
Var tror du att du ska ta vägen?
Varför börjar alla kvinnor jag uppvaktar skrika?
Livlig.
Daniel, snälla gör inte detta.
Du vet att du blivit starkare efter varje fullmåne.
Du kan kontrollera det, Daniel.
Snart kan du förvandlas när du vill.
Vilken oreda du skapat, Daniel.
- Doktorn? - Ja. Förlåt att det blev såhär.
Ned! Ned med dig! Ned!
Han lyssnar på dig? Hur?
På samma sätt som lär alla bra hundar. Rigorösa instruktioner och disciplin.
Sitt ned!
Men hans mamma kan inte ha vetat.
Hon visste om hans tillstånd...
...därför kom hon till mig för opium, för att lugna honom vid fullmånen.
Men så fort jag insåg vad Daniel var, insåg jag att hans potential var ändlös.
Se hans fina arbete sen jag började ge henne placebo istället.
- Du var hans vän. - Jag är hans vän.
Tror jag talar för oss båda när jag säger...
...att vi hade höga förhoppningar för dig och vår pojke.
Men nu vet du bara för mycket.
- Döda henne, nu! - Daniel, du är inget monster!
Nu!
Vad? Om du inte vill, gör jag det!
Antar att vi är kvitt, doktorn.
Nej!
Från man till odjur när man vill.
Och tillbaka igen.
Daniel?
Eva.
Charles, du lever.
Med nöd och näppe.
Snälla, låt mig hjälpa honom. Jag kan hjälpa honom.
Jag har väntat länge på att ge detta till nån.
Ett odjur kommer bli en jägare. Det är ditt öde.
Jag kommer inte göra dig besviken.
Vi rider i gryningen.
Jag hade skjutit honom.
Är du säker på detta?
Försöker du göra dig av med mig?
Det ger mig nåt att skriva om.
Det tar aldrig slut.
Jag hatar wurdaleks.